- Havde parret nogen børn? - Nej, de var plejeforældre i mange år.
- Hvem har givet dig opgaven? - Tjek adressen.
Han er hjernedød. Jeg vil bede dig tænke over fremtiden.
Det kan være eventuelle donationer, og hvad vi gør med respiratoren.
Det handler om mordet på din mor Marie-Louise Norén.
Hun sagde til dem, jeg havde truet hende.
- Gjorde du det? - Nej, men hun ville sikkert fælde mig.
Op med humøret. Det er kun én dag. Henter du mig i aften?
- Har du fået dig en stalker? - Det er faktisk ikke sjovt.
- Det er de opsagte fra Andersen T&L. - "Emil Larsson."
Jeg har listen over plejebørnene.
Emil Larsson... Han var også på listen over plejebørnene.
Emil Larsson, født i 1989. Ukendt far, og moren døde, da han var fem år.
Han blev anbragt i familiepleje og boede hos Johansson fra -96 til -05.
Vi har endelig en forbindelse til visse af ofrene.
- Vi starter med Hans. - Emil stak af, da han var otte år.
De fandt ham i Malmø. Han ville besøge sin far i Paris.
- Hvad har det med Hans at gøre? - Det var ham, der kørte Emil hjem.
Lars-Ove Abrahamsson var Emils lærer i folkeskolen.
Helle Anker?
- Håkan Ekdahl? - Ikke endnu.
Men han har forbindelse til Holst via kunstmuseet.
- Er der andre forbindelser til Holst? - Det ved vi ikke endnu.
- Kan han have anbragt Emil? - Det står der ikke noget om.
Det finder vi ud af.
Vi koncentrerer os om Emil Larsson.
Henrik tager museet og Freddie Holst. Saga tager hans bopæl i Lomma.
- Godmorgen! - Hej.
- Kjell Grankvist fra IU. - Henrik.
- Hvordan går det med sagen? - Godt.
Det her er min etage.
Hej! Vi kan gå herind.
Rasmus Larsson, en inkompetent kollega.
Freddie?
Det er okay.
- Har du fundet noget? - Ikke endnu.
Det samme her. Lejligheden er møbleret, men den ser ubeboet ud.
- Jeg besøger Holst. Vi ses i Malmø. - Ja.
Den trussel, som Saga skulle have fremsat for Marie-Louise Norén...
- Fortalte hun dig om den? - Ja.
- Hvad mener du om det? - Ja, det var trusler.
Marie-Louise mente, Saga ville af med hende.
Hun havde taget kontakt igen efter mange år.
Saga ønskede at afbryde deres kontakt permanent.
Du har arbejdet med Saga. Hvordan beskriver du hende?
Hun er fokuseret, effektiv og stædig. Men hun virker psykisk ustabil.
Påvirkede det dig ikke, da hun fik dig forflyttet efter en tjenestefejl?
- Nej. - Slet ikke?
Nej, hun havde ret. Jeg begik en fejl.
- Hej! Er du her? - Ja.
- Hvad laver du? - Jeg har bare ordnet noget. Kom ind.
- Vil du have en kop kaffe eller...? - Nej, tak.
- Fortæl mig det. - Hvad mener du?
Jo... Hvorfor er du her? Skal jeg tage din jakke?
Jeg er jaloux.
Jeg er... jaloux på en 20-årig tøs.
- Hvorfor det? - Jeg er egentlig mere misundelig.
- Hvad er grunden til det? - Han foretrækker hende over mig.
- Freddie? Er han utro? - Nej.
Det hele gik så godt... indtil hun flyttede ind.
Men nu er hun der hver dag, og jeg... Jeg kan ikke kæmpe mod det.
Han har ventet så længe på det, og nu får han det af hende.
Hvordan skal jeg... Hvordan skal jeg kæmpe mod det?
Undskyld, men jeg forstår det faktisk ikke rigtigt. Hvad giver hun ham?
En søn.
Vores søn.
Naboerne siger, Emil holdt sig for sig selv og ikke fik mange besøg.
Kom han andre steder?
Kan vi ikke tale med venner eller familie?
De fandt intet i lejligheden, der kan knyttes med mordene.
Man har bekræftet, at det var Ekdahl, som anbragte Emil hos Johansson.
Vi anholder ham i hans fravær.
- Har du været i din mors bil? - Nej.
- Det er en mørkerød Skoda Felicia. - Det ved jeg godt.
Men jeg har ikke været inde i den.
Ved du, hvordan en negl med dit dna er havnet i den?
Nej.
- Vi har fundet Emil. - Jeg må gå.
Ja, selvfølgelig. Gør dit arbejde.
Vi kan fortsætte senere.
Jeg vågnede op...
...med en slags sæk over hovedet.
Jeg var bundet til stolen.
Nogle gange kom der nogen... og slog mig.
- Mand eller kvinde? - Det ved jeg ikke. De slog hårdt.
- Hvordan slap du væk? - Det gjorde jeg ikke.
De må have bedøvet mig.
For da jeg vågnede op, så var jeg ude på den der mark.
Hvorfor slap de dig fri?
"The One That Got Away." Det er et af kunstværkerne på listen.
Ed Booker... Det er ham!
Amerikansk kunstner og kulturkritiker.
- Ejer Freddie Holst det? - Ja.
- Værsgo. Det her er til dig. - Hvad er det?
Du har et sekstal i munden, så koden er færdig.
- Siger det dig noget? - Nej.
Kan du huske noget andet såsom lyde eller dufte?
- Jeg kunne høre larm udenfor. - Godt. Vent lidt...
- Er du der? - Ja, vi kan høre og se.
Jeg kan huske det, fordi det var så normalt.
Det var isbilen. I ved godt...
Bagefter... Men det var meget senere...
Det var sirener. Der må have været flere biler.
Jeg besvimede vist, da han skar mig i munden.
Da jeg vågnede op igen -
- så hørte jeg... nogle børn.
Jeg tror, at de sang.
Kan du huske lyden af fly eller andre ting, vi kan identificere?
Nej, jeg tror, det er det hele.
- Fik du det? - Ja, tak. Jeg begynder nu.
Hvorfor mig?
- Hvor har du været? - Du bemærker da, jeg ikke er her.
- Hvad handler det her om? - Hvad med jeres små morgenture?
Jeg har sagt, hvad jeg føler, men du er konstant sammen med hende.
- Min elskede... Hun bor her. - Ja, og hvorfor gør hun det?
Du kan lade Colbert overvåge hende på et hotelværelse.
- Hun skal væk herfra. - Jeg kan ikke skille mig af med hende.
Nej. Hun er moren til dit barn, ikke?
- Er der sket noget med Hans? - Ja. Kan vi tale sammen et sted?
Det er godt, I er her. Kom.
- Emil befandt sig i det her område. - Hvorfor tror du det?
Der er for mange isbiler, men jeg tjekkede udrykningerne.
Her var der en containerbrand med to brandbiler og en politibil.
Hvis jeg tjekker isbilen igen, så kørte den rundt i det her kvarter.
Med to ud af tre ledte jeg efter børnehaver.
Väpplingens børnehave ligger her.
Det er et eller andet sted i det her område.
- Vi skal vide, hvem der bor der. - Det er gjort.
Jeg har understreget et navn.
- "Annika Melander." - Hun var plejebarn.
- Hos Johansson sammen med Emil. - Netop.
Bare kør. Jeg kommer.
Er det Annika?
Vi boede hos den samme plejefamilie i nogle år.
- Det var ikke så sjovt, vel? - Nej, det var det ikke.
- Men det var værst for hende. - Hvorfor?
Hun var ligesom... længst nede.
- Og hvor var du? - Langt nede, men over hende.
Ingen kunne slippe for vores plejefar Filip, men...
Vi sparkede ligesom nedad.
Det er ikke noget, jeg er særlig stolt af.
- Har du stadig kontakt med hende? - Nej, ikke siden hun flyttede.
Lars-Ove var min gymnastiklærer i folkeskolen.
Man sagde, han var efter pigerne ude i omklædningsrummet.
Håkan var vores socialrådgiver, men han hed ikke Ekdahl.
- Nej, han hed Skogsberg som ugift. - Gjorde han? Jo, det er ham.
- Nej. - Han hedder Hans Pettersson.
Da du var otte år, stak du af. Hans kørte dig tilbage til Johansson.
- Var det ham? - Ja.
Annika var ikke glad for... at jeg kom tilbage. Stakkels Annika.
- Hvad sagde Emil? - Han bekræftede det, som vi vidste.
- Hvordan kan du lade Saga efterforske? - Jeg kan ikke påvirke dem.
- Har du forsøgt? - Nej, det ville være en tjenestefejl.
- Der er fri bane. I kan komme ind. - Modtaget.
Henrik?
- Det er Åsa Holsts eksmand. - Han findes også som dvd og bog her.
Han har en grund til ikke at kunne lide Holst.
Han er hjernedød. Det har været et dødskriterium siden 1988.
De vil slukke respiratoren.
- Sig til, hvis jeg kan gøre noget. - Ja, vi skal forhøre Sandberg igen.
- Sandberg og Melander? - Ja. Han skyder, og hun laver kunst.
- Hvorfor tror du det? - Morten sagde, det var hans bror.
Morten blev skudt i mørket, så han var ikke helt troværdig.
- Sådan vil du helst have det, ikke? - Jo.
Hun er gal. Hun er splittergal. Hun forfølger mig. Hun er en stalker.
- Har I et forhold? - Nej, det har vi absolut ikke.
- Tog du din stalker med til festen? - Okay...
Jeg indledte et seksuelt... Ja, man kan vel kalde det et forhold.
Har du haft sex med hende?
- Ja. - Med din gale stalker?
Min far var lige død, og jeg var ikke helt i balance.
Jeg blev smigret af hendes opmærksomhed.
Men vi er ikke et par.
- Ved du, hvor hun befinder sig? - Nej, ingen anelse.
Jeg skulle hente hende i går på hovedbanegården, men...
Jeg er faktisk bange for hende.
Jeg gør kun, hvad hun siger. Det er simpelthen bare det nemmeste.
- Sådan er det indtil videre. - Hvor var hun?
Hun var til en begravelsesmesse. Hun er bedemand.
Men hun dukkede aldrig op.
Annika Melander er født i 1985.
Hun er medejer af Kulladals bedemandsfirma.
Hun kom i pleje som niårig.
Hun blev gift, da hun var 18 og skilt efter tre år.
Eksmanden blev sigtet for drab i 1999.
Hun skulle til en masse i Göteborg, men hun dukkede aldrig op.
Hvor er hun så?
Godt. Vi slipper Claes Sandberg igen.
- Kan vi ikke beholde ham? - Ikke ifølge anklageren.
- Han har forbindelse til Melander. - Det er desværre ikke nok.
Der er ingen spor af Claes i Annikas hjem.
Teknikerne har ingenting fundet i det område, Emil blev opdaget.
- Hvad gør vi med Holst? - Vi har udsendt et foto af Annika.
Koden er færdig.
Der er ingen forbindelse mellem Annika og Holst.
Jeg kan tale med de andre plejebørn. De kan have haft kontakt.
Gør det. Jeg udsender en efterlysning.
- Ses vi senere? - Måske.
Passer det bedre nu?
Ja.
Jeg har haft indbrud i min lejlighed.
Nogen havde rodet i min affaldspose, og det kan forklare neglen i bilen.
- Meldte du ikke indbruddet? - Nej, for jeg var ikke sikker.
Men det er jeg nu.
Vi har sporet den mail, som du fik angående mødet på Östra kirkegård.
Den blev sendt fra din computer og sat med timer flere dage tidligere.
Hvad mener du om det?
Hun må have gjort det hjemme hos mig.
Har jeg forstået det sådan: Din mor begik indbrud, tog en negl -
- og programmerede computeren til at sende dig en mail?
Du havde dermed intet alibi den dag -
- og hun fik det til at se ud som et mord?
Ja.
Det logiske spørgsmål er nu: Hvorfor?
- Det var hævn. - For hvad?
Hvad kan du have gjort, som har drevet hende til den slags yderligheder?
Din mor bliver myrdet. Man starter en efterforskning, og du er betjent.
Jeg tror ikke, det gavner dig at holde noget tilbage, Saga.
Jeg anklagede mine forældre af fejlagtige grunde -
- for seksuelle overgreb for at... redde min søster.
- Fra hvad? - Fra hende.
Min mor led af Münchhausen by proxy.
- Er den diagnose blevet bekræftet? - Nej.
Det er over ti år siden.
Din forbrydelse er dermed forældet.
Det er et held. Nu har du chancen for at fortælle om din mors motiv.
- Du tror mig ikke. - Din mor sagde, at du truede hende.
- Det er ikke sandt. - Kolleger beskriver dig som "speciel".
- Har du talt med dem om mig? - Ja, en af dem sagde, du er ustabil.
Jeg er ikke ustabil. Jeg er anderledes.
- Men Hans Pettersson forstod dig. - Ja.
Fortæl mig om jeres forhold.
Han var min chef og ven.
Han hjalp mig med ting, jeg har svært ved, og jeg savner ham.
Hvordan har det påvirket dig alt det her med Hans?
Jeg befinder mig mellem første og anden sorgfase.
Chok og benægtelse... Jeg antager, at det bliver værre.
- Han tror ikke, du findes. - Det gør jeg.
- Åsa Holst. - Henrik Sabroe, Københavns politi.
- Vil du have kaffe? - Nej, tak. Kender du den her person?
Ja, det er hende, der stalker min eksmand.
- Hvordan ved du det? - Fordi han har sagt det.
- Hvornår sagde han det? - Da vi mødtes.
- Kender I hende personligt? - Nej.
- Tror I så, at hun er morderen? - Hun figurerer i efterforskningen.
- Er kvindelige mordere ikke sjældne? - Jo.
- Det er spændende. - Ja. I virker ikke specielt påvirkede.
Der er ikke sket noget, som berører os direkte.
Vi kendte ikke nogen af ofrene og åbenbart heller ikke den mistænkte.
Hvordan fandt du mig?
- Vil du helst være alene? - Nej.
Ja, det er Asa Holst.
Jeg ved ikke, hvad du taler om.
- Ja? - Nej, jeg har ingen kommentarer.
Ja. Har Annika rodet sig ud i noget?
Ja, desværre. Men det er længe siden.
- Havde Annika det svært? - Vi boede hos Johansson.
Nej. Man kan sige meget om Filip, men han gjorde ikke forskel på os.
Vi... beholdt kontakten, efter at jeg var flyttet.
Vi skrev breve.
Hun så mig lidt som en storebror.
- Skriver I stadigvæk sammen? - Nej.
Vi mistede kontakten efter brylluppet.
- Hun giftede sig, da hun var 18. - Med Torbjörn Alm.
- Hvordan mødte de hinanden? - Hun skrev til ham i fængslet.
- Hvordan fik hun kontakt med ham? - Det ved jeg ikke.
Jeg ved ikke, hvorfor det blev ham, men hun var jo myndig.
Har I slet ingen kontakt i dag?
Nej. Jeg forsøger ikke at tænke på den periode i mit liv.
- Skal vi tjekke op på eksmanden? - Ja.
- Julia? Hvad laver du her? - Jeg er syg, og mor skal arbejde.
- Det skal din far også. - Ja, det er derfor, jeg er her.
Sig, det ikke var dig.
- Hvorfor gjorde du det? - Det var for at skade Freddie.
Dit lede svin! Du ville se mig for at ramme Freddie.
Nej, sådan er det ikke.
Men du gav mig en lejlighed, da du fortalte om jeres snyd.
Jeg kan aldrig ramme ham professionelt. Det måtte blive personligt.
Hvad tror du, du har vundet ved det? Du har kun latterliggjort os lidt.
Det er nu ikke så lidt.
- Var det det værd? - Værd? I har betalt for barnet.
- Det kan du ikke bevise, jeg har sagt. - Det behøver jeg heller ikke.
Men I skal bevise det modsatte, hvis I vil stoppe rygterne.
Var der andet, du ville?
Nej.
- Vi har en fuldt lovlig rugemor. - Hun burde stå frem og sige det.
- Kan vi ikke sagsøge aviserne? - Jo, det vil jeg anbefale.
- Vil I gøre noget ved det? - Nej.
Holst vil sagsøge de aviser, der skriver om det her.
Men vi har ikke noget, medmindre vi finder rugemoren.
- Ved ingen, hvem hun er? - Nej. Holst holder hende skjult.
Et billede eller et navn ville være en masse penge værd.
Er du seriøs?
- Du har et foto. Du ved, hvem det er. - Det sagde jeg ikke.
Du ville blive rig med det billede.
- Ville du købe det? - Ja... det ville jeg.
Torbjörn Alm? Det er politiet!
Torbjörn Alm?
- Stop! - Stands! Stands, eller jeg skyder!
Ned! Ned på knæ! Hænderne på hovedet!
- Hej. - Hvad laver du her?
Holst har åbenbart købt et barn gennem en ukendt rugemor.
Du vil sikkert gerne vide det -
- eftersom Holst er indblandet i jeres efterforskning.
Okay.
Jeg underretter mine kolleger. Tak.
Et billede af hende ville være en masse værd, og jeg har flere.
Jeg har ikke solgt dem, og det vil jeg heller ikke gøre.
Godt, men vi skal se billederne.
Jeg er ikke et dårligt menneske.
Tak.
- Halløj! - Hej.
Hej.
Du skal til højre her. Stå stille.
Ned på gulvet, for helvede!
Ned på gulvet, alle sammen!
Torbjörn Alm! Smid dit våben!
- Ned på gulvet, sagde jeg! - Smid våbnet!
- Slip våbnet! - Hold nu mund!
- Slip det! - Du er omringet!
Det er sidste gang, jeg siger det: Smid dit våben nu!
Vend dig om! Ned på knæ!
Halløj! Ring efter en ambulance!
Jeg må rapportere det her.
Jeg vil gerne vide, hvorfor du ikke visiterede ham.
- Det ved jeg ikke. - Ved du, hvad jeg tror?
Dine forældres død, efterforskningen og så Hans har været for meget.
- Ikke for mig. - Det er ikke kun din fejl.
Jeg burde have reageret. Du har haft 50 timers overtid på to uger.
- Du skal have lidt fri. - Nej, jeg skal afslutte den her sag.
Du holder fri et par dage. Hvil dig lidt, og så får vi se.
Du sagde, at alle fik en chance til.
Det her er din anden chance.
- Jeg vil sige undskyld. - Han bebrejder ikke dig.
Jeg har begået en grov tjenestefejl.
- Jura er en vurderingssport. - Nej, det er det ikke.
- Hvad sagde Torbjörn Alm? - Han har intet med sagen at gøre.
Det har været for meget for hende. Hun har brug for at holde fri.
- Hvad siger du? - Hun skal holde fri.
- Nej, hun har brug for at arbejde. - Jeg skaffer en afløser.
Tekster: Rikke Schultz www.undertext.se